CREATIVE POTENTIAL OF FUTURE PROFESSIONALS: PSYCHOLOGICAL CHARACTERISTICS - Барчі, Б. (Вісник Національного університету оборони України, 2022)
У статті представлено результати теоретичного аналізу проблеми місця та ролі творчості в структурі професійної підготовки майбутнього фахівця. Визначено роль творчості в процесі професійного розвитку. Акцентовано увагу на описі творчого потенціалу та творчих здібностей особистості як передумови підготовки до професійної діяльності. Стверджується, що творчість є рівнем готовності людини до саморозвитку. Головною метою статті є теоретичне обґрунтування та емпіричний розгляд психологічних особливостей творчого потенціалу майбутнього фахівця. Аналіз наукових джерел. Творчий потенціал у психологічній літературі розглядається в контексті проблеми розуміння внутрішнього потенціалу особистості та її структури, процесуальних особливостей та результатів, зумовлених педагогічно орієнтованим розвитком. Вчені досліджували формування особистості фахівця та формування індивідуальних особистісних якостей (Л. Лєскова, І. Тодорова, О. Чуль та ін.); творчий потенціал ототожнюється з творчими здібностями особистості і дана характеристика розглядається як необхідна передумова творчої діяльності (Д. Богоявленська, А. Брушлінський, Є. Яковлева); нагальна потреба розвитку кожної людини (А. Маслоу) та важливість реалізації потенціалу своїх індивідуальних можливостей (К. Роджерс); характеризувала синтез творчої діяльності та можливості рівня готовності людини до саморозвитку (Г. Марданова). Розглянуто можливість творчого потенціалу як категоріальної форми творчої діяльності особистості (С. Рубінштейн). Виклад основного матеріалу. Динамізм соціальних і професійних спільнот змушує молодь адекватно реагувати на них, активізувати власний творчий потенціал. Творчість тісно пов’язана з дослідницькою поведінкою, яка підтримується цікавістю, а також бажанням знаходити новий досвід, робити щось нове, урізноманітнюючи тим самим свою діяльність. Прояв творчої активності у людини не пов’язаний із соціальними умовами її виховання, а має бути сильною індивідуальністю та емоційною гнучкістю. Висновки. З’ясовано, що проблема формування креативності пов’язана насамперед з гуманізацією та оптимізацією навчання, вихованням гармонійної особистості, здатної до професійної реалізації з високим духовним творчим потенціалом, яка компетентно реагує на будь-які ситуації. Творча освіта має відповідати такій організації навчання, виховання і розвитку творчої особистості, її діяльності, при якій педагог і здобувач мають сприятливі умови для самореалізації. Провідними психолого-педагогічними принципами розвитку та реалізації особистісно-творчого підходу у навчанні студентів є орієнтація на концептуальну модель особистості; взаємозв’язок психодіагностики та психокорекції в процесі навчальної взаємодії; система творчих і розвиваючих засобів. Актуальним вважається впровадження в навчально-виховний процес програм розвитку творчого потенціалу майбутніх фахівців.